Tidligere i Stargate Atlantis.
Den ugentlige indsprøjtning, jeg fik,
må have indeholdt et stof, der forhindrer mine celler i at svækkes.
Vi bliver ved med at arbejde, til vi finder en behandling.
Jackpot.
Det er en fælde! Vi skal ud, nu!
Tilkald teknikerne og alarmer lægeholdet.
- Hør. - Michaels database.
Der er måske det hele.
Han vil flygte. Han er færdig!
Du er afsat som kaptajn.
Hvem skal erstatte mig?
Mig.
Goddag, Dr. Keller.
Hvordan har min nyeste patient det?
Han har besluttet, at han kun vil sove, så længe jeg holder ham og bevæger mig.
Jeg har allerede vandret gennem den halve by.
Min forældre satte mig i bilen.
Min far måtte køre
rundt og rundt om karreen kl. 3.00 om natten.
Det ville være skønt. l det mindste ville jeg sidde ned.
- Jeg ville takke dig. - For hvad?
Jeg så Kanaan i dag.
- Hvordan har han det? - Meget bedre.
Han er sig selv igen i alle henseender.
Jeg vil anmode om, at han og mange af de andre
får lov til at vende tilbage til byen,
så snart Hr. Woolsey ankommer.
Jeg fatter stadig ikke, at Sam ikke kommer tilbage.
Det er svært.
Det var ikke mig, der helbredte Kanaan og de andre hybrider.
Det var Dr. Becketts retrovirus, og du kunne takke ham personligt,
hvis jeg bare kunne begribe alle disse Wraith-informationer.
Du tror, svaret er derinde et sted.
Vi ved, at han gav Carson et serum
for at modvirke svækkelsen af hans indre organer,
og jeg har måske fundet formlen. Jeg skal bare være sikker.
l det mindste ved vi, at han er i sikkerhed ind til videre.
Teknisk set.
Jeg kan bare ikke holde tanken ud om, at han bliver stoppet i den kasse.
Rodney besøger ham.
Han står ved rumkapslen og fortæller ham de seneste nyheder.
Gør han?
Jeg stødte en dag ind i ham,
og han lod, som om han tjekkede systemet.
Han overrasker mig nogle gange.
Nå, pligten kalder.
Hav en god tur.
Bare rolig, Jennifer. Du skal nok finde det, du leder efter.
Deadalus er netop kommet ud af hyperrummet.
Vi modtager et signal. Han kommer ned.
- Hr. Woolsey, velkommen tilbage. - Tak.
Nuvel...
Jeg starter med at gennemgå kopierne af jeres seneste rapporter.
lnklusive dine.
Skal det være lige nu?
Jeg har ikke haft kontakt med Daedalus i 3 uger.
Jeg vil gerne opdateres så hurtigt som muligt.
Vi kan holde orienteringsmøde i morgen.
Sørg for, at resten af mine ting bliver sendt til mig.
Javel.
Det var en god tale. Yderst inspirerende.
Lad os tage en serie til,
og se om vi kan få resultaterne til at normalisere sig.
- Du er her stadig. - Jeg faldt i søvn ved skrivebordet.
Hvis jeg må sige noget,
så synes jeg, du presser dig selv for hårdt.
- Du burde slappe af. - Jeg går i seng nu.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Okay, godnat.
Godnat.
- Fik du overhovedet sovet? - Ser jeg så forfærdelig ud?
Nej, selvfølgelig ikke. Det er ikke det, jeg mente.
- Det er virkelig... Det er en dejlig... - Tak.
Nyt bord?
Woolsey bragte det med hjemmefra.
Et 4 meter langt mahogni konferencebord.
Jeg forstår det ikke.
Jeg troede, Carter gjorde det godt.
Jeg er enig. Vi besejrede replikatorerne, vi forpurrede Michaels planer
og Wraith'erne er ude i tovene.
Alt dette skete, mens hun var leder af Atlantis.
- Det er problemet. - Jeg forstår ikke.
Hun er offer for sin egen succes.
Nu hvor trusselniveauet er lavt,
vil lOA skynde sig at give kommandoen til en civilperson.
Det er ikke bare det. Sam fulgte ikke ligefrem reglerne.
- Det gjorde Weir heller ikke. - Nej, så i fire år
har de ventet på at få én ind, der endelig vil gøre, som de siger.
- Jeg fatter det ikke. - Da du var i fremtiden,
og du erkendte alle de ting, der ville ske,
var den ene af dem så ikke, at Woolsey overtog?
Omstændighederne var anderledes.
Det er stadig lidt foruroligende.
Måske er det sværere at ændre begivenhedernes gang, end vi troede.
Jeg ville ikke bekymre mig.
Det, at Sheppard er her, gør hele forskellen, ikke?
Woolsey var ikke det særeste ved den tidslinje.
- Hvad mener du? - Det kan være lige meget.
Jeg ser, alle er her.
Lad os gå i gang.
Først og fremmest vil jeg lykønske jer alle
med den succes, l har haft med at afvikle Michaels organisation.
Bortset fra, at vi ikke har fundet ham endnu.
Han var om bord på den krydser, l ødelagde i kredsløbet omkring M2S-445.
Der er mulighed for, at han slap væk fra skibet.
Du henviser til den udtalelse, en af Michaels tidligere lejesoldater gav,
- da han hævdede at have set ham i live. - Det sagde han.
Det er en udokumenteret rapport fra en yderst utroværdig kilde.
Der var nogen, der stjal vores jumper fra det skib.
Jeg troede, man behøvede alteraner-DNA
- for at styre dem. - lkke nødvendigvis.
Vi udviklede en genterapi, som virker noget af tiden.
Han er ansvarlig for hundredetusindvis af folks død.
Er der en chance for, han er i live,
må vi fortsætte eftersøgningen.
Jeg beklager, men jeg kan ikke bruge denne bases midler
til et enkelt individs endeløse efterforskning
i en hel galakse.
Selv hvis jeg vidste, han var i live, ville jeg ikke autorisere det,
medmindre l har nye, troværdige beviser på hans opholdssted.
- Har l det? - Nej.
Så vil jeg betragte sagen som afsluttet.
Med hensyn til hybriderne,
kan jeg forstå, de holdes fanget i en lejr på fastlandet?
Det stemmer.
Hvordan går genoptræningen?
Doktor?
Ja.
Vi havde en smule succes med at bruge en ændret udgave
af den oprindelige retrovirus, der skabte Michael til at starte med.
Den frasorterer Wraith-DNA'en
og lader dem genindtage deres oprindelige menneskelige form.
- Uden varige bivirkninger? - Vi har ikke påvist nogen.
Flere har nu fuldført behandlingen.
De spekulerer over, hvornår de bliver løsladt.
- Lad os ikke gå for hurtigt frem. - Disse folk er ofre, hr. Woolsey.
Det kan ske, men ind til for nylig var de også fjendtlige kombattanter.
Nuvel, så lad os holde dem der for evigt.
Nej, vi holder dem der,
indtil jeg er overbevist om, de er troværdige.
Med hensyn til situationen med vores ven i rumkapslen.
Det ser ud til, l har beskæftiget jer en del med det på det seneste.
Så snart vi havde fået fingrene i Michaels lægeforskning,
tænkte jeg, det burde være en prioritet at finde en løsning.
- Har du fundet én? - Måske.
Vi har fundet et serum, der, i hvert fald i laboratorietests,
ser ud til at være i stand til at stabilisere de klonede celler.
Hvad er problemet så?
Carson var døden nær, da vi lagde ham i det kammer.
Jeg vil ikke tage ham ud derfra, før jeg er sikker,
men laboratorietests er begrænsede.
Men det problem forsvinder aldrig, vel?
Hvis du er nået til din forsknings grænse,
så må du tage en beslutning.
Enten fortsætter du, eller også går du tilbage til dine sædvanlige pligter.
lkke sandt?
- Er du sikker på det? - Nej.
Men vi bliver aldrig sikre, medmindre vi prøver.
Hvis vi ikke tager chancen nu, kunne han blive derinde for evigt.
Okay.
Få ham op på båren.
Forsigtig.
Okay.
- Hvad nu? - Nu bringer vi ham til infirmeriet
og ser efter tegn på celleforringelse.
Vi får snart besked.
Hej. Hvordan har du det?
Fint. Hvad skete der?
Hvad tror du? Vi tøede dig op.
Det er godt at se dig igen, Carson.
- Hvad så? Det er længe siden. - Ja.
- Hvor længe var jeg derinde? - l cirka to måneder.
- Gik jeg glip af noget? - Bare det sædvanlige.
Jeg har gode nyheder.
l øjeblikket viser du ingen tegn på celleforringelse.
- Du genskabte behandlingen. - Lige netop.
Jeg lader dem fortælle dig om det.
Godt gået.
- Det er ikke en permanent løsning. - Det er fint nok nu.
- Få hvilet dig lidt. - Ja, det er vist en god idé.
Der er du.
- Flot, ikke? - Det er det vel.
Jeg savnede virkelig stedet her.
Lad være med at vænne dig til det.
Hvad skal det sige?
De sender dig tilbage til Jorden.
Der er planlagt afgang i eftermiddag.
Det var vel, hvad man kunne forvente.
Selv med disse indsprøjtninger
går jeg ud fra, det tager måneder, før min fysiske tilstand er nogenlunde.
-Rodney, det er Teyla. Kom ind. -Fortsæt.
Undskyld jeg forstyrrer dig, men jeg har brug for din hjælp.
Hvad er der?
Dr. Keller skulle have spist morgenmad med mig i morges,
- men hun dukkede ikke op. - Måske sov hun over sig.
Det troede jeg også og lod være med at forstyrre hende.
Men det er fire timer siden.
Hun har vagt, og hun svarer ikke på radiokald.
- Hvad skal jeg gøre ved det? - Slå dørkontrollen fra.
- Jeg bryder ikke ind på hendes værelse. - Rodney, der er måske noget galt.
Fint, men hvis hun bare ligger og sover eller er nøgen,
så er det jeres egen skyld.
Okay.
Kom nu, Rodney, skynd dig.
Jennifer, er du okay?
- Jennifer? - Hun må være bevidstløs.
Udvidede pupiller.
- Carson, gå væk fra sengen. - Hvad?
- Gå væk nu! - Hvad er der?
Du godeste.
-Oberst Sheppard, det er Teyla. -Fortsæt.
John, vi har et problem.
- Hvad foregår der? - Vi er ikke sikre.
- Sådan fandt vi hende. - Det må være sket i går.
Jeg har set noget lignende før.
- Hvor? - l et af Michaels laboratorier.
Han udførte et eksperiment af en art.
Vi er nødt til at få det af hende.
Jeg er ikke sikker på, det er en god idé.
Det ser ud som om, slyngtrådene sidder fast i hende og sengen.
Hvis vi begynder at fjerne dem, kunne hun komme slemt til skade.
Vi kan ikke bare lade hende ligge sådan.
Hun må ind i et isolationsrum
sammen med sengen.
På den måde kan vi eksaminere hende og se, hvad vi har med at gøre.
Gror de tingester ud af hendes krop?
- Det ser sådan ud. - Er hun ved bevidsthed?
Beckett siger, hendes hjerneaktivitet svarer til en person i koma.
- Dr. Beckett er ikke i aktiv tjeneste. - Han så hende først.
Han siger, han har set noget lignende.
Da han blev holdt fanget.
Han arbejdede for Michael i to år.
lngen kender bedre til det end ham.
Jeg prøver at skære nogle af de tyndere tråde.
Skalpel.
Tak.
Sådan. Sygeplejerske?
- lngen forandring. - Få det analyseret straks.
Blodtrykket og pulsen falder.
Det var det, jeg frygtede. Hun dør.
Giv hende fem milligram atropin. Åh gud!
Kom nu.
Der er hun.
Jeg beklager. Jeg tør ikke skære igen.
Vi kan vist ikke skære hende løs.
Dr. Beckett, jeg vil gerne tale med dig.
Jeg skal nok få hende ud. Når jeg...
Jeg sætter pris på det, du gør,
men Jorden kalder om en time.
Jeg springer over denne gang, hvis det er i orden.
Hvis det ikke var for dr. Keller,
ville jeg stadig være lukket inde i rumkapslen, måske for evigt.
Dr. Kellers egen rapport er meget klar.
Din tilstand er stabil,
men dine indre organer har taget alvorlig skade.
Du burde ligge i sengen, ikke udføre en lægeundersøgelse.
Jeg klarer mig.
Hvis der opstår problemer, træder jeg straks tilbage.
Du er sikker på, det har med Michael at gøre.
Det er ikke nældefeber, vel?
Hvordan har hun det?
De vitale organer er stabile, hjernefunktionen er stadig minimal.
Det lykkedes os at skaffe blod- og vævprøver.
Så har vi noget at arbejde med.
Du sender ham ikke tilbage?
Han er den, der nærmer sig mest en ekspert her.
- Det strider imod reglerne. - Væn dig ikke til det.
- Hvordan går det? - Langsomt.
Men jeg fandt noget i Jennifers blodprøve.
- Hvad? - Rolig nu.
Det er et slags fremmed patogen, ind til videre uidentificeret.
Jeg tjekker efter i databasen.
- Kan hun forvandle sig til en hybrid? - Nej, det tror jeg ikke.
Jeg har set 7 forskellige forvandlingsprocesser,
men aldrig noget lignende.
Det må have at gøre med Michael.
Hun har ikke været offworld, siden hun reddede os fra laboratoriet.
Det tænkte jeg også på.
Hvis det er der, hun kom i kontakt med patogenet...
Du tror også, at resten af os har været udsat.
Det er en mulighed.
Jeg skal have blodprøver fra alle, der var på planeten,
- inklusive dig, Rodney. - Okay.
Doktor.
- Ja? - Ja?
- Ja. - Hun er vågen.
Tak. Godt.
Åh gud.
Rodney, hvad sker der med mig?
Vi er ikke helt sikre. Det ligner en slags kokon.
- Gør det ondt? - Jeg kan ikke mærke noget.
- Jeg kan ikke bevæge mig. - Hør her.
Du skal ikke bekymre dig, okay? Vi får dig ud.
- Hvem er her ellers? - Hvad mener du? Der er ikke andre.
Jeg vil ikke falde i søvn. Jeg er bange for, jeg aldrig vågner op.
- Jennifer? - Det er ikke min skyld.
Selvfølgelig er det ikke det. Det er en fremmed organisme.
- Hvad? - Carson fandt det i din blodprøve.
Han finder ud af, hvad det er,
og så finder vi ud af, hvordan vi dræber det.
Min hånd.
- Hvad med den? - Det var der, det startede.
- Jeg så det for nogle nætter siden. - Hvorfor sagde du så ikke noget?
Jeg ville foretage en scanning. Jeg ved det ikke.
Det gør ikke noget, okay? Vi ordner det. Det lover jeg.
Det ser ud til at påvirke hendes tanker.
Ja, hun hævder, hun hører stemmer,
som om der er andre i rummet.
Hvor hurtigt vokser det?
Lige nu fordobler det sin masse hver anden time.
Tak.
Det handler ikke bare om Dr. Keller.
Jeg er nødt til at vide, om det udgør en trussel for andre.
- Jeg vil bestemt sige ja. - Hvad mener du?
Oberst Sheppard, Ronon, Rodney,
alle, som var på M2S-445, de er alle sammen positive.
Uanset hvad det er, så har de det alle sammen.
Vi arbejder under forudsætningen,
at dette fremmede patogen var til stede i laboratoriet,
angiveligt som del af et af Michaels eksperimenter.
Da bygningen blev tilintetgjort, blev det frigjort.
Vi har været tilbage i en måned nu.
Hvis det ville sprede sig til befolkningen,
- ville det allerede være sket. - Jeg ved det.
Dr. Beckett er nu temmelig sikker på, det ikke smitter.
Hvorfor holder vi os så til vores kvarter?
Du har set, hvad der sker med Dr. Keller.
- Ja, men det sker ikke med mig. - lkke endnu.
Der kunne være adskillige fysiologiske årsager til,
det startede med Dr. Keller, men det er ingen garanti
for, at det ikke sker med resten af jer.
Det kunne være et spørgsmål om dage. Eller timer.
Selv oberst Carter er i karantæne på Stargatekommandoen.
Jeg ved, det er svært for dig at blive på sidelinien, oberst,
men sådan bør det være.
Hvad skal vi stille op med Keller i mellemtiden?
Vi vurderer stadig situationen.
Vi ved ikke, hvordan patogenet forårsager de fysiologiske ændringer,
men vi har fuldendt vores analyse af den prøve, jeg udtog.
Det er en biopolymer, det ligner en polysakkarid,
men med organisk-metalliske bestanddele.
For de uindviede.
Det ligner det materiale, et insekt eller et skaldyr bruger til at danne sin skal.
Først er det blødt og bøjeligt, og så bliver det hårdt og læderagtigt,
og det udvikler sig til sidst til en utrolig densitet,
modstandsdygtig over for varme, tryk og stråling.
- Det er som et skibsskrog. - Ja.
Hvad siger du?
Vi har altid vidst, at Wraith-skibene var organiske i designet,
at de voksede snarere end at de blev bygget.
Men vi har aldrig oplevet det.
Siger du, at der gror et skib inde i isolationsrummet?
Det er faktisk ikke længere bare inde i isolationsrummet.
Det registreres ikke af vores livstegndetektor,
men da vi indså, hvad vi ledte efter,
justerede vi vores interne sensorer og var i stand til at opfange det.
Det er trængt igennem væggene og gulvene,
og det fortærer alt materiale, det kommer i kontakt med.
Hvor meget har det spredt sig?
Det er allerede gået tre niveauer ned,
og det har forbundet sig til det elektriske system.
Det bortleder strømmen.
Det ser ud til, at det har accelereret væksten betydeligt.
Hvordan stopper vi det?
Det prøver vi at finde ud af.
Vi kunne afbryde strømmen. Det burde bremse den lidt.
Hvad sker der?
Marie, hvad sker der?
Vi er blevet beordret til at forlade bygningen.
Jeg beklager.
- Lod de hende bare ligge der? - De havde vist intet valg.
Carson undersøger Michaels database i håbet om at finde hjælp.
Var det Zelenkas idé at afbryde strømmen?
Jeg ved det ikke. Hvorfor?
Det er latterligt. De lukkede os inde i vores kvarter,
mens den nye fyr lader sig rådgive af B-holdet?
Hvad er der, Rodney?
De går ud fra, at det fik adgang til elnettet
ved at sprede sig gennem væggene og gulvene.
Hvad hvis det gror mod elektromagnetiske felter,
ligesom en plante gror mod solen?
Det vil rette sig direkte mod den næste tilgængelige strømkilde.
Der.
En af byens største elektrcitetsrør løber nedenunder bygningen.
Så luk for strømmen i den afdeling.
Nej, det har vi allerede gjort. Det rør går direkte ind i nulpunktmodulet.
Det er som en hurtigbane.
Vi har afbrudt resten af trafikken,
men det bliver ved med at bevæge sig.
Vi er nødt til at slukke for nulpunktmodulet
og afbryde strømforsyningen til hele byen.
Jeg anede ikke, du kendte så godt til strømfordelingsnettet.
Det gør jeg heller ikke. Jeg talte med Rod.
Er der noget galt?
Patogenet ser ud til at have en psykologisk virkning på værten.
Vi ved, at det kan påvirke deres dømmekraft,
sandsynligvis før de fysiske symptomer opstår.
Ja, men han tager ikke fejl med hensyn til det.
Hvis det når til røret,
vil det have adgang til ubegrænset strøm.
- Og hvad ville der ske? - Væksten ville tage eksponentielt til.
Da vi har lukket den afdeling, har vi ingen sensorer i det område,
så kun en visuel inspektion vil fortælle os, hvor langt den er trængt frem.
Godt, sæt et hold sammen.
Jeg har brug for nogle svar. Hvordan dræber vi den tingest?
Vi arbejder på en genetisk udviklet virus
i stand til at ødelægge det patogen, der inficerer Dr. Keller,
men det ville ikke tilintetgøre selve biopolymeren.
Hvad ville?
På nuværende tidspunkt aner jeg det ikke, hr. Woolsey.
Så hovedrøret løber bag denne væg her.
Vi kan få adgang til det gennem denne dør.
Sergent, del dine mænd op og undersøg de omkringliggende gange.
Vær på vagt for alt, der virker usædvanligt.
- Okay? - Ja.
Jeg går denne vej.
- Hold radioen tændt. - Ja.
Jeg tror, jeg har noget.
Rodney havde vist ret.
-Du godeste. -Hvad er det?
Det ser ud som om, det har sluttet sig til røret.
Jeg kommer hen til dig.
Jeg vil se, om jeg kan afgøre, hvor meget strøm, det bortleder.
Lad os komme væk. Kom.
- Er du okay? - Det tror jeg.
- Jeg vidste ikke, det bevægede sig sådan. - Nej.
Det er meget værre, end vi troede.
Det er vist bare en mindre hjernerystelse. Han klarer sig.
Det var ikke slemt nok, at det langsomt overtog basen.
Nu angriber det folk? Vi må sætte en stopper for det nu.
Det bliver ikke nemt.
Det har allerede omledt en masse strøm.
- Vi burde slukke for nulpunktmodulet. - Det er måske ikke nok.
Vi kunne sidde her i mørket i ugevis, mens det vokser.
Vi må have Jennifer ud derfra.
Jeg vil redde Dr. Keller som alle andre,
- men vi har andet at bekymre os om nu. - Hvorfor angreb det Radek?
Fordi det opfattede ham som en trussel.
Det tyder på intelligens,
men så vidt vi ved, har det ikke sin egen hjerne.
Så du siger, det bruger hende.
Det har brug for hende til at planlægge og koordinere
og til at identificere trusler.
Det kunne forklare, hvorfor hun hørte stemmer.
Organismen overtager en del af hjernen
og skaber en separat bevidsthed.
Hvorfor skulle det ellers have en menneskelig vært?
Så hvis vi adskiller hende fra hoveddelen...
Så bliver resten af det så livløst som en død træstamme.
Det er virussen, jeg fortalte jer om.
Det hedder en phag,
og det burde i teorien være i stand til at angribe og tilintetgøre
det patogen, der er inde i Jennifers blodomløb,
og hvis jeg har ret i det, burde det afbryde forbindelsen.
- Hvad er problemet? - Det er aldrig blevet afprøvet.
Vi tændte kort for strømmen for at se ind i bygningen.
Det her er stueetagen, fem etager under isolationsrummet.
Som l kan se, er adgangen stort set blokeret,
men hvis det skal virke, skal der gå én op til
til Dr. Kellers seng og give hende en injektion.
Vi kan bruge transporteren, men...
l ville stadig være nødt til at løbe spidsrod over 50 meter.
Efter det, der skete med Dr. Zelenka...
- l forstår mit dilemma. - Ja.
Hvad?
Hvis Dr. Keller er nøglen til det her, er der en nemmere løsning.
Alt, der skulle til, ville være et par skud mod isolationsrummet.
Vent lidt, taler du om robotvåben?
Vil du affyre robotskud mod vores egne?
Jeg kom ikke til Atlantis
for at dræbe én af mine ansatte inden for en uge,
men mit eneste andet valg er at sætte en andens liv på spil for en løsning,
der endnu ikke er blevet afprøvet.
lkke ligefrem efter reglerne.
Så afprøv det. Jeg har den samme mikrobe.
- Jeg er villig til at afprøve det straks. - Nej.
Jeg gør det.
Spændetrøje?
Jeg beklager, men jeg forventer en voldsom reaktion.
Fantastisk.
Er du sikker på, hvad du gør?
Husk, formlen kommer fra Michael,
så den kunne...
Forvandle mig til en mikrobe? Jeg er allerede angrebet.
Nej, jeg ville faktisk sige, at den kunne dræbe dig.
- Bare giv mig indsprøjtningen. - Okay.
Det burde tage et par minutter, før den virker,
- så prøv bare at slappe af. - Godt, jeg prøver... Jeg slapper af.
Carson, er det rigtigt,
at Lorne og andre begynder at vise symptomer?
- Det er jeg bange for. - Åh, gud.
Hvorfor? Har du selv bemærket noget?
Mine håndflader er svedige, og min mund er tør.
Mit hjerte banker voldsomt.
Så der er intet usædvanligt.
- Hvordan har du det? - Jeg kan ikke mærke noget.
Jeg tror ikke engang, at...
Sheppard?
- Det var en god idé at spænde ham fast. - Det virker.
Hvad er vores status?
lnfirmeriet og et par andre systemer
er blevet lavet om til nødgeneratorer.
- Vi er klar. - Godt, afbryd systemet.
Hvor længe skal det her fortsætte?
Jeg beklager, Rodney. Jeg aner det ikke.
Doktor.
Hans hjerte er gået i stå. Pak ham ind. Kom med en båre!
Forbered jer på at intubere ham. Én, to, tre.
Kom nu. Én, to, tre.
Han er tilbage.
Hvordan gik det?
- Er l sikre på, det virkede? - Blodskærmen var negativ.
Jeg vil gå ud fra, det fremmede patogen er blevet fjernet.
Godt klaret.
Hvem går i isolationsrummet?
- Jeg gør det. - Jeg gør det.
Jeg formoder, der ikke kræves nogen særlige lægekendskaber.
lkke rigtig. Det er bare en indsprøjtning.
Din tilstand taget i betragtning er du ikke mit første valg.
Det er derfor, jeg sagde ja.
Han stoler ikke på os, fordi vi stadig er inficeret.
Det er måske ikke en dårlig ting.
Da Oberst Sheppard blev inficeret med lratus-DNA'et,
var han i stand til at gå lige ind i reden uden at blive angrebet.
Tror du, at én, der er inficeret med patogenet
- har større sandsynlighed for at klare det? - Det er muligt.
- Jeg er klar. - Afbryd strømmen til transporteren.
-Hvordan ser det ud? -lkke så godt.
Det er overalt.
Reagerer det på din tilstedeværelse?
lkke rigtig.
Vær forsigtig.
- Hvad skete der? - Det virkede.
De har lige sendt Ronon af sted med sprøjten.
- Hvornår? - Han er lige ankommet.
Jeg er forbundet med samtaleanlægget.
Ronon, hvad er din status?
Det bliver sværere at bevæge sig. Der er for meget af det.
Prøv at undgå pludselige eller truende bevægelser.
Ja, det skal jeg nok.
Så er jeg nået frem.
Jeg tror ikke, jeg kan komme videre. Korridoren er fuldstændig blokeret.
Hvad skal jeg stille op nu?
Skidt, jeg laver et hul.
Ronon, vent! Den eneste grund til, du nåede så langt,
er fordi det kan mærke patogenet i dit blodomløb.
Det tror, du er dens ven.
-Hvis du begynder at skyde... -Er der nogen, der har bedre idéer?
Hvad laver du?
Hvis jeg har ret, er det her ved at gå rigtig galt.
- Du kan ikke. Vi er i karantæne. - Jeg er helbredt, okay?
Der er ingen anden vej igennem.
Når du begynder at skyde, skal du bevæge dig hurtigt.
Tak for rådet.
Ronon?
Ronon, hvad er din status?
- Ronon, kom ind! - Åh, gud.
- Hvad sker der? - Vi har mistet kontakten.
Tænd for strømmen. Åbn en kanal til isolationsrummet.
- Hvad? Hvorfor? - Bare gør det.
Du har en kanal.
Dr. Keller, det er Oberst Sheppard. Kan du høre mig?
Jeg kan høre dig, Oberst, men jeg er ikke Dr. Keller længere.
Hvem er du så?
Jeg har endnu intet navn. Jeg får et, når jeg er fuldendt.
-Hvad med Ronon? -Du mener den indtrængende?
Han er i live indtil videre.
Han er blevet neutraliseret. Jeg kan mærke hans puls. Den er svag.
Det ville kun kræve et lille klem.
Ja, men det vil du ikke gøre, for han er én af dine egne.
Hold samtalen i gang.
- Hvor skal du hen? - Jeg gør det her færdigt.
Jennifer, det er Carson.
Dr. Beckett, jeg har allerede fortalt dig, at jeg ikke er Jennifer Keller længere.
Du er stemmen, hun hørte, den del af hendes tanker, der overtog.
Du kan ikke standse mig. Jeg bliver til det, jeg skulle.
Oberst Sheppard forsyner en Jumper med strøm.
Giv mig en sikker kanal.
- Sheppard, hvad laver du? - Jeg tager en lille genvej.
Jeg beklager, jeg ikke udfyldte papirerne.
Jeg kan se det nu.
Det bliver ved med at vokse.
Det kommer måske til at gøre ondt.
Oberst Sheppard, rapportér.
Oberst Sheppard?
Oberst Sheppard, hvad er din status?
Oberst Sheppard.
Jeg har haft det bedre.
Hvad skete der?
Du må hellere komme og hente os.
- Hvordan har Ronon det? - Hans strubehoved er smadret.
Han kommer nok ikke til at tale i adskillige dage.
Mon nogen lægger mærke til det?
Oberst Sheppard, se, hvem der endelig er kommet ud af isolation.
- Det er godt at se dig. - Hvordan har du det?
- Det gør kun ondt, når jeg trækker vejret. - Jeg er ked af det.
Det ser ud til, jeg kommer mig langt hurtigere end dig.
Det er i orden. Jeg har to læger, der ser til mig nu.
Det tror jeg nu ikke. Jeg skal af sted i eftermiddag.
Medmindre der opstår en større krise inden for de næste timer.
Det ville ikke overraske mig.
Pas godt på dig selv,
og vi ses snart.
- Held og lykke, Carson. - Tak, John.
Velkommen tilbage, Dr. Keller. Og, Dr. Beckett. ,
- mange tak. - Det var mig en fornøjelse, hr. Woolsey.
Før jeg kom herned,
var jeg i tjeneste med mine overordnede på Jorden.
De gennemgik min præliminære rapport.
- Hvad fortalte du dem? - Sandheden.
At i mine første tre dage som leder
har jeg brudt et halvt dusin grundliggende sikkerhedsprotokoller.
Så mange?
Jeg lod Beckett lede undersøgelsen på trods af hans tilstand
og på trods af, at han teknisk set ikke er medlem af denne ekspedition.
Jeg betroede Ronon med modgiften, selvom han var inficeret.
Jeg bragte sikkerheden på basen her i fare
for at redde en, som det måske var for sent at hjælpe.
Men det var det ikke, og vi fik hende ud.
Hvis du havde spillet efter reglerne, var hun død nu.
lOA er vist enige med dig.
Der er vist nok villige til ikke at tage sagen op.
Så hvad er problemet?
Der er en grund til, reglerne eksisterer.
Hvis jeg ikke kan stole på dem,
så er jeg ikke sikker på, jeg er egnet til jobbet.
Velkommen til Pegasusgalaksen.